VLADIVOSTOK, RYSKA BORTRE ÖSTERN
Var vaken nu.
Godmorgon, kriminalintendent Grinko.
Det var som fan!
Kan kriminalinspektören beskriva händelseförloppet?
- Nån har gjort oss en jäkla tjänst! - Jag frågade kriminalinspektören.
- En stöld? - Förklara.
Offret, Nozim Kalandarov, är en langare i Ruksjans gäng.
Förövaren överraskade honom, högg honom i skallen-
- och skadade samtidigt sig själv.
- Och narkotikan? - Den är stulen.
Säkert ett tadzjikiskt gäng. De är nog halvvägs till Hokkaido just nu.
Ja, antagligen.
Bra jobbat.
Skriv en fullständig rapport. Jag far iväg på arbetsresa i kväll.
Vår värld är inte målad i gråskalor.
I sanningens ljus syns världens starka kontraster.
Svart och vitt, gott och ont, rätt och fel.
Man kan alltid välja.
Men har man tron blir valet enkelt.
Det vår kyrka har gjort här - det ni har gjort här -
- är utan tvekan rätt och obestridligen gott.
PEKING, KINA
Titta bara på Jessies bilder.
Säg bara, är det inte i ett barns leende-
- som vi ser det verkligt mirakulösa i Herrens nåd?
Så: i morgon, när vi påbörjar våra långa resor tillbaka hem...
Säkert att du inte vill flyga?
...är det dags att reflektera över en sista tanke.
När ni märker er stå i hopplöshetens mörker-
- och kämpar upp mot ljuset, mot Guds sanning-
- kom ihåg vad ni här lärde er om medkänslans okonstlade kraft.
När man tänder ett ljus åt någon, lyser man också upp sin egen väg.
Kom nu, älskling!
Lakan?
Hur mycket?
- Hej, smygtittare! - Roy!
Förlåt, jag skulle bara höra om du är sugen på..."sjasjlik" och "galupsy".
Ursäkta?
Ursäkta? Toaletten fungerar inte.
Jag sköter det här. - "Dobre vetje", frun.
"T" som i "toalett"...
Nej... Hon trodde att jag menade te! "Toiletten"!
Jag tar en öl, damen tar en cola. Tack så mycket.
- Måste du röka medan vi äter? - Vi äter inte än.
- Det påverkar min aptit. - Jag blåser hitåt.
De söker mellan stationerna, så att råttorna inte kan fly skeppet.
- "Råttorna"? - Knarksmugglarna.
Hej där, lilla voffsing...
- Skrämde han dig, gubben? - Inte direkt.
Det är bäst att undvika trassel med polisen i Kina och Ryssland.
Speciellt i Ryssland.
Jag känner en man som blev kvarhållen i Bratsk i 28 dagar-
- eftersom hans namn var felstavat i visumet.
De begärde 5000 amerikanska dollar.
Han vägrade självklart betala av principskäl.
- Vad hände? - Han fick betala.
Med två tår från högerfoten.
- Menar ni att polisen? - Oui, monsieur. Polisen.
Jag bjuder. Bon voyage.
Och lycka till.
- Han drev bara med oss. - Nej! Det är rena Vilda östern här.
Fan, där är hon!
Bon soir, mademoiselle!
Herregud, nej! Hur stänger man av det här?
- Fråga satmaran. - Vi får stå ut.
- Du är full. - Nej.
- Det är du visst. - Än sen?
Nej, nej!
Jag vill ha dig...!
Vänta!
- Jag vet inte var de är. - Har du dem i plånboken?
Jag tänkte att vi kunde lämna det åt tron den här gången.
Inte det här igen... Inte nu!
För Guds skull...
Det är okej.
Jag älskar dig, Jess.
Tyst, Carlos. Hon sover.
Hejsan.
Drick medan det är varmt! - Oj, ursäkta...
Vad bra, du är vaken. Det här är Carlos och...
- Abby. - Just det, Carlos och Abby.
- Min fru, Jessie Nusser. - Var är vi?
Vi har passerat gränsen i Zabajkalsk. Vi är i Ryssland. Sibirien.
- Är det första gången? - Ja.
Nu måste de montera nya hjulaxlar! Ta med kameran och kom!
- Roy gillar att åka tåg. - Lite grann...
Vi låter dig klä på dig.
De måste anpassa sig till den nya spårvidden.
Kineserna ville undvika rysk invasion och byggde smalare spår.
Den ryska spårvidden är ungefär 7 centimeter bredare än den kinesiska.
- Varifrån kommer de? - Nån fabrik i Moskva, antar jag...
Nej! Våra nya kupékamrater.
Han sa att de hade undervisat i engelska och spanska i Japan.
Ta en bild av när de lyfter upp tåget!
Jag antar att de förvarar hjulaxlarna därborta...
Våra nya vänner! Slå er ner.
Hur gick det i tullen?
De var faktiskt rätt besvärliga.
- Mot er två? Sällan! - De tyckte att våra pass var skumma.
Va? Får jag se dem?
Det här är orsaken. De är nya.
Ett nytt pass är lätt att förfalska. Färre stämplar att kopiera.
Det är riktiga pass, vi har just skaffat dem.
- Det här är ett riktigt pass. - Välanvänt...
Här är de inte vana vid nya pass.
Jag ska berätta hemligheten med att komma igenom tullar.
Pasar desapercibidos. Utmärk er inte.
Är det så tydligt att vi är amerikaner?
Hon ser i alla fall amerikansk ut.
- Har ni gjort resan förr? - Ja. Det är billigare än flyget.
Jag gillar inte kylan, men min lilla sötnos här...
Ju kallare desto bättre, eller hur?
Då skulle hon gilla Iowa, för där blir det kallt!
- Är det inte lite tidigt att... - Nej, det är sent.
Klockan är tre på natten. Tåget kör på Moskva-tid.
- Inte för mig. - Inte?
Det smälter isen inuti dig.
- Får jag ta en? - "Smälter isen"...!
- Skål. - Na zdorovje!
- Han vet vad som gäller. - Na zdorovje!
- Var kommer du ifrån? - Ingenstans, egentligen. Seattle.
Och du har varit engelsklärare i Japan. Hur var det?
Det var okej. Men jag föredrar Sydostasien.
- Du har visst rest omkring länge. - I två år, ungefär.
Längtar du aldrig hem?
Jag har inte mycket till hem att längta efter.
Funderar du aldrig på att sluta resa? Och rota dig?
Så... ni hjälpte ungar i Kina?
Ja. Roys kyrka... vår kyrka...
...har ett program, en sån där systerstadsgrej.
- Trevligt. - Ja, det var det.
Det var mycket jobb, men det kändes bra.
- Jag har aldrig gjort nåt sånt förr. - Vad?
Du vet, att sträcka ut en hand och hjälpa nån som har det svårt.
Roy är bra på sånt, han kan ta folk.
Ja, det verkar så.
En tiger anföll honom i Chabarovsk!
- Finns det tigrar i Ryssland? - Ja, i Sibirien. Han jagar dem!
Tigern Tony anföll mig!
Kolla här då. Jag blev anfallen av ett deer, ett rådjur.
John Deere! Skogsverktyg!
Från gulagen?
Vad gjorde han?
Skrev poesi?
- Finns gulagerna fortfarande? - Nej, men det fanns flera i Sibirien.
Söker man sanningen om USA, tar man en bok.
I Ryssland får man ta en spade.
De är begravda här allihop. Vetenskapsmän, präster, poeter.
Det finns inget gott under den sibiriska snön.
Jo, det finns olja!
Skål för oljan!
- Och du? Lite gift? - Jag dricker inte.
- Säker? - Ja, hon är säker.
Det där giftet dödar dig snabbare.
Tack, Carlos! Jag bara försöker-
- men det är hennes enda ovana jag inte får bukt med. Än.
Dödar du alla mina demoner så kanske mina änglar också dör.
Roy...!
Cabrón!
- Förlåt... - Ingen fara.
Stanna.
- Du är het... - Ja, det är varmt härinne.
- Om man fick upp fönstret... - Jag har redan försökt.
Vi får härda ut.
Men det är ju bra mot resaca.
- Vad betyder det? - Baksmälla.
Det vet jag inget om.
Tog du nånting bra?
- Ja, det tycker jag. - Får man titta?
Vad snygga!
Jättefina. Titta på den här.
- Jag antar att du säljer dem dyrt? - Nej, jag säljer dem inte.
- Varför inte? - Det är bara en hobby tillsvidare.
"Tillsvidare"?
Jag vet inte, det kanske blir en bok nån gång.
Jag vill visa dig en sak.
Jag vill inte att några packade polacker ska titta in och få idéer.
Nej, inte den. Den här är min favorit.
Alla de andra ler, men den här är sorgsen.
De är jättefina.
Ser du? De är gjorda i al.
De är unika, inte avsedda för turister.
Man betalar dyrt för såna här i Amsterdam.
- Är det lagligt att sälja dem? - Ja.
En liten muta till tullen då och då, men lagligt är det.
"Matrosjka" heter de. "Moder."
Ser du magen? Det är en symbol för fruktbarheten.
Och nu... Där är hon, det lilla flickebarnet.
Visst är den söt?
- Carlos? - Vänta lite.
Jag var tvungen att låsa, polackjävlarna dräller in hela tiden.
Hej, Abby.
Ser du? Som jag sa.
Nästa anhalt: Irkutsk!
Kom!
- De har allt möjligt. - Ja... Var är barnet?
- Pirosjki är gott. - Är det? Ska vi köpa? Jag bjuder.
Här står de... Kolla på dem, Carlos.
Wow, koleldade! Jag är i himmelriket!
Vem sa det där?
"Dödar du mina demoner kanske mina änglar också dör."
Tennessee Williams, tror jag.
Bra sagt.
- Jag såg din skrivbok. Författare? - Nej.
Det är mer som en resedagbok.
Du har säkert många bra berättelser.
Det hade jag.
Ingen jag är vidare stolt över.
Jag drog hemifrån när jag var sexton. Kanske av samma skäl som du.
Drev runt tills jag närmade mig 30, aldrig mer än en vecka på en plats.
Eller förresten... Jag satt i häkte i Memphis i nio dagar-
- och gjorde en avgiftning som väl tog två veckor.
Före Roys tid, givetvis.
Hur träffades ni?
Roy brukar säga att vi träffades "genom en olyckshändelse".
Jag var full och körde på hans bil i 60 km/h.
- Visst är de vackra? - Jag såg många i Rajastan. I Indien.
Wow! Du har visst varit överallt?
Livet är en resa, inte en destination.
Det var fint sagt! Låter som nåt Jess skulle säga.
Hon är fortfarande lite... rastlös.
Så att ta Transsibiriska järnvägen var hennes idé?
Nej, det var min. Vi reser aldrig nånstans.
När kyrkan gav oss chansen var det ett perfekt tillfälle-
- att imponera på henne med ett äventyr, göra henne glad.
Hon verkar glad.
Ärligt talat så har vi haft lite problem på sistone.
Äktenskapliga problem.
Det var tråkigt.
Jag tror att hon tycker att jag är lite väl trygg ibland.
Innan jag träffade Jess trodde jag att jag var vild...
Hon siktade kanske inte på ägaren till en järnaffär-
- och ännu mindre en som har en tågbana i källaren.
Men jag älskar henne så...
Carlos! Du måste kolla in det här ångloket.
Vad vacker hon är!
Han kom till sjukhuset varje dag. Jag hade ingen annan.
Jag hade retat gallfeber på alla andra.
Han sa något jag aldrig glömmer. "Vad du än har..."
"Vad du än har för drömmar, vad du än har för mål" -
- "håll ögonen på munken, och inte på dess hål."
- Vad ska det betyda? - Vet inte, men det är typiskt Roy!
Eller det betyder väl att om man...
Om man fokuserar på det positiva kan man uppnå fantastiska saker.
Innan vi träffades var jag lite väl fokuserad på det negativa.
Inte för att allt löser sig bara man slår sig till ro.
Roy och jag är olika på många sätt. Han vill ha barn och familj.
Det vill förstås jag med, men...
- Det är ett så stort steg att... ...rota sig?
Jag vill ha familj. Men jag vill göra det rätt.
Det finns ett ställe i Vancouver, en stuga vid en sjö.
Den har en lång träbrygga man kan gå ut och sitta på.
Omgiven av berg, tyst, ingen annan i närheten.
- Den låter fin. Är det familjens? - Ja, morfars.
Men han sålde den för att betala resorna till Reno.
Jag ska köpa tillbaka den.
- Oj. Vancouver vid en sjö låter dyrt. - Jag jobbar på det.
Med Carlos?
Förlåt, det var inte min sak.
- Vi ska nog gå ombord igen. - Ja.
- Det var trevligt att prata, Abby. - Det tycker jag med.
Roy? Är du där?
Ursäkta, har du sett min man?
Du måste sluta, det är fem dagar kvar.
Roy är borta!
Jag har letat på hela tåget.
- Kom han inte ombord med dig? - Nej.
Han tittade på de gamla tågen, och jag gick för att köpa mat.
- Vad ska jag göra? - Han måste vara här nånstans.
Vi får fråga runt.
Vilken jävla mardröm...
Stinsen sätter honom på nästa tåg, ni kan vänta vid stationen.
När kommer nästa tåg?
Det är förseningar, polisen söker igenom alla tåg.
- Söker de igenom tågen? - Ja. Knark.
- Okej, men när kommer nästa tåg? - Zaftra. I morgon.
Det ordnar sig. Inte mycket man kan göra.
- Vi kliver av och väntar med dig. - Det behövs inte.
Jo, annars dör vi av tågmaten. En grönsak vore trevligt.
Vi kan det här. En ensam kvinna är inte säker.
Ilianskaja! Fem minuters uppehåll.
- Okej? - Nu går vi av.
- Behöver du hjälp? - Nej, det går bra.
Hotell! Väldigt fint!
- Stora rum! - Där kom det magiska ordet.
Tyvärr. Vi försöker igen i morgon.
Han kommer ju i morgon. Jag vill veta om han mår bra nu.
Det här händer ofta med turister. Det här är Ryssland!
- Är allt bra? - Han vet ingenting.
- Tåget från Irkutsk kommer vid tolv. - Han är säkert på det.
Ja ja, nu oroar vi oss inte för Roy.
Roy är en machote. En vuxen karl. Han kan ta hand om sig själv.
- Nej tack. - Nej, nej, inte den här gången.
Jag har nyheter från köket. De har grönsaker.
De dåliga nyheterna är att det är en potatis.
En enda potatis!
Men oroa er inte, vi slipper ha tråkigt i svälten.
Den här stan är rock'n'roll.
Vad tycks? Ska vi stanna några dagar och se allt?
Här kommer potatisen!
Fru potatis... Spasiba.
Helt unik, va?
Era matrosjka-dockor. Carlos sa att de var unika.
Jag går och lägger mig.
- Sa jag nåt? - Nej. Hon visste inte om dockorna.
Vi fick problem i tullen förut, så hon bad mig att sluta.
- Men det gjorde du inte. - Nej, ibland är jag obetänksam.
Jag behöver pengarna. Och det här är en dålig imitation.
Missförstå inte, men är inte hon lite ung för att resa runt med dig?
- Jag kanske borde hitta nån äldre? - Hon är en bra tjej.
Och vad är jag? Stora stygga vargen?
- Du är oansvarig. - Hipócrital
Förstod du det?
Roy berättade om din bakgrund som dålig flicka.
Varför den här resan? Roy gillar tuff-tuff-tåg. Men du?
Varför är du här? Vad letar du efter?
Lite spänning, som förut när du var en chica mala?
När ingenting begränsade dig, inga kompromisser.
När livet bara var... sensaciónes?
Jag önskar att jag hade träffat dig då.
Inget rensade skallen bättre än ett skönt, poänglöst knull.
Jag går och lägger mig.
Buenos noches.
Gissa vad? Vår dusch är trasig. Får jag använda din?
Jag har med en egen handduk.
- Spasiba. - De nada.
- Ska du ut och turista? - Nej.
Jag väntar på ett samtal från receptionen.
Angående min make.
Sover Abby?
Mrs Nusser? Ett Irkutsk-hotell har en amerikansk gäst. De ringer upp.
Toppen! Tack så mycket, jag kommer ner direkt.
De har hittat Roy! Nycklarna ligger på bordet.
Mrs Nusser, amerikanen var inte mr Nusser.
- Han kanske inte är i Irkutsk? - Jo, det är han!
Vi har ringt många hotell, det är bara att avvakta.
- Har de hittat honom? - Inte än.
Synd. Första tåget kommer vid tolv.
Ja. Han är med på det.
Då har vi fyra timmar på oss. Vad ska vi se?
Bauxitgruvan eller tandpetarfabriken?
Ingendera.
Du gillar att fota vackra saker. Jag ska visa något fantastiskt.
Hämta en jacka.
Mrs Nusser, till er...
- Roy? - Hej, älskling!
Vilket äventyr, va?
- Jag har varit rätt orolig. - Ingen fara, jag fixade ett hotell.
Men jag kommer inte fram till dig förrän 16.30.
Fast jag kollar gärna på loken några timmar till.
Det här stället är en guldgruva. Hur är det med dig, förresten?
Det är inte klokt, det finns ett gammalt sovjetiskt lok här som...
Är det 16.30 nu?
Då har du inget val. Vámonos.
Närmaste flygplatsen är i Krasnojarsk.
Går det nån buss dit? Eller bil?
Det blir dyrt, nästan tusen rubel.
Pengarna har jag. När?
- I kväll. Hans bror kan köra er. - Hur många passagerare?
En.
En buss eller en tidsmaskin?
- Vad sa han? - Ingen aning, men han pekade ditåt.
Kom igen!
Vänta...
- Är du säker på att det är rätt väg? - Ja.
- Hur hittar vi tillbaka? - Du har väl släppt brödsmulor?
Carlos...
- Jag tycker att vi ska vända om. - Två minuter till.
Hur vet du det?
Ser du? Det var ju det jag sa.
Ta med det i boken!
Hade jag rätt? Visst är den fin?
Otroligt.
Tack.
- Får jag ta en av dig? - Nej, jag ser dum ut på bild.
- Jättefin. - Får jag tillbaka den nu?
Vad gör du?
Jag kan inte göra det här.
Det var dumt. Jag är ledsen.
Var är vår chicha mala nu?
Kom igen. Ingen får veta nåt.
Din lilla fresterska!
Lägg av!
Vart ska du?
Vänta! Jag ska inte göra dig illa. Jag lovar!
Jessie! Det är ingen fara! Vart ska du?
Jävla fresterska!
Jävla hora!
Håll dig borta!
Jag tänker inte göra dig illa.
Hallå? Portieren. Jag skulle hämta era väskor.
De står på sängen.
Oj, vad skönt! - Vagn två, kupé nummer fyra.
- Jag är så ledsen! - Det var ju jag som klantade mig.
Älskling? Hur är det fatt?
- Hur mår du? - Jag är bara lite kall.
- Var är jackan? - I väskan.
Vad fånig du är! Kom, så går vi ombord.
Vet ni var Carlos Ximénez är?
Han tog en buss i morse med amerikanskan Nusser.
- När skulle de komma tillbaka? - De är tillbaka.
Hon är och möter sin mans tåg på stationen.
Spasiba, tavaritj. Det betyder "kamrat".
Vår nye kupékamrat har lärt mig lite ryska.
Jag lät ringa hotellet i Moskva, de är förvarnade om vår försening.
Men vi har fortfarande två dagar på oss-
- att se Röda torget, Kreml, och...
Du har visst inte fått en blund i natt? Var det så illa?
- Vad? - Hotellet?
Jag lovar, mitt var rena gulagen.
Vårt lager i källaren på affären... Hälften så stort som det.
Inga fönster, och... Nu åker vi!
Och nu kommer det bästa.
Det ringde 03.00. Det var receptionen som erbjöd en prostituerad!
Det är tydligen normalt, men jag blev helt ställd.
Jag skojar ju bara! Älskling? Hur är det?
- Mår du verkligen bra? - Ja.
Ja.
Nu gör jag det.
Där är han! Var har du varit, "tavarish"?
Tavaritj. Du måste vara Jessie.
Det här är Ilya Grinko, vår nye kupékamrat.
Min kollega är upptagen, och kan inte äta kvällsmat med mig.
Får jag be er att tacka ja till min inbjudan? Jag är... utsvulten.
Utsvulten var ordet! Vi äter gärna med dig.
- Är restaurangvagnen öppen då? - Min klocka fungerar inte.
Min fungerar, och vi har tur. Hon är nästan fem.
Jag stod och försökte förklara för stinsen-
- och då dök Ilya upp och började tolka åt mig.
Din man hade tur.
Visst talar han bra engelska?
Min son uppmuntrade mig.
Han gillade ert land, och ville bli diplomat.
Vänta lite, får en polis dricka i tjänsten?
- Ni säger väl inget till min chef? - Nej tack.
- Är du polis? - Kriminalare.
På FSKN, motsvarigheten till er narkotikarotel.
Ilya är på väg till en konferens i Moskva, ända från Vladivostok.
Under Sovjet-tiden fick man flyga i första klass-
- och nu får man sitta i sju där på tåget. Na zdorovje!
Men inte saknar du väl Sovjet? Det var ju ett ont, mörkt imperium.
Kanske det, men då var vi ett folk som levde vi i mörkret.
Nu är vi ett folk som dör i ljuset. Vad är att föredra?
I Sovjet var medellivslängden 65 år, nu är den 58.
Det är ett faktum jag känner väl: jag är 58.
Det sägs finnas två sorters människor.
De som lämnar landet i privatflyg och de som lämnar det i kista.
- Vilken sort är du? - Jag är för gammal för att fara bort.
- Jag gör bara mitt jobb. - Vilket är att fånga skurkar, va?
- Vilka är skurkarna? - För tio år sen var det enkelt.
Förarna hade heroin i bagageluckan. Vi grep dem, så de blev smartare.
Nu tillsätter de en kemikalie och formar heroinet till föremål.
Souvenirer, handarbeten, små leksaker.
De betalar folk, kurirer, som kan resa enkelt med narkotika.
De använder studenter, gamla damer...
Folk som ser oskyldiga ut.
De är skurkarna.
Abby och... vad hette spanjoren?
- Carlos. - Era förra kupékamrater?
Abby och Carlos. Kan de ha varit kurirer?
Tja, järnvägen har blivit en stor smugglingsrutt.
Nu när jag tänker efter-
- så visste de rätt mycket om att förfalska pass och sånt.
"Abby" och "Carlos", det kallade de sig i alla fall.
Det här paret... Verkade de suspekta, Jessie?
Nej, bara unga.
- Och de var på väg till Moskva? - Det sa de inte.
Och du lämnade dem på tåget när du klev av i Ilianskaja?
Ja.
- Mår du bättre? - Ja.
Du har tur som inte dricker rysk vodka.
Du har tur som inte dricker.
Vad tyckte du om Ilya?
Visst, han är en envis typ, men han tar säkert alltid den han jagar.
- Hej, vi pratade precis om dig! - Bara bra saker, hoppas jag.
- Tillåt mig... Låt mig hjälpa dig. - Låt honom lyfta upp den!
Släpp, tillåt mig.
Hon är en envis dam...
- Hur många där är det till Moskva? - Tre dagar till.
- Det är otroligt! - Vill du stanna på tåget i evighet?
Gissa vad? Vår dusch är trasig.
De har hittat Roy, nycklarna ligger på bordet.
- "Spakonja noce!" - Spakojne.
Älskling, kan du slå av lyset? Jag har ögongrejen på mig.
Nej, inte den här. Den här.
Alla andra ler, men den här är så sorgsen.
Det är stopp i toaletten. Tänker du fixa det?
Det var en olyckshändelse!
- Jag går och plåtar lite. - Jag håller ett öga på dig.
- Jag klarar mig! - Jag gör inte om samma misstag.
Jessie... Ute och fotograferar, ser jag.
Jag är ingen fotograf, men jag föreslår andra änden av plattformen.
Den ser tung ut, låt mig. Ta mitt te.
Där kan du ta en bra bild.
Klara färger, gamla damer, ryska ansikten.
Ta, ta, ta!
Ta fler!
Jag tror att vi har tid.
- Varför bära en trasig klocka? - Det var min sons.
Jag gav den till honom när han tog universitetsexamen.
Han dog i skelettcancer.
Det var tråkigt.
Att leva är inte alltid en promenad på ängen.
Man hittar metoder att överleva.
Mina kolleger i Krasnojarsk sökte igenom tåget du klev av i Ilianskaja.
De hittade inte Carlos och Abby.
De kanske klev av nånstans på vägen.
- Min telefon... - Jag kan ta väskan nu.
Jessie... Det här är min kollega Kolzak Jusjenkov.
Han är också kriminalpolis, vi reser tillsammans.
Jessie, kan du följa med oss?
- Roy kommer att undra var jag är. - Du kan ju inte vara långt borta.
Det finns inte många gömställen ombord på tåget.
Carlos och Abby kanske gick av med dig i Ilianskaja?
- Nej. - Inte?
Och det är du säker på?
I Ryssland finns ett talesätt: "Med lögn kan man ta sig fram i världen" -
- "men man kan aldrig återvända."
Förstår du?
Jag har talat med polisen i Ilianskaja.
De har talat med hotellföreståndaren.
Vittnen har sett dig äta middag med spanjoren.
Jess? Är det bra?
Ja, ingen fara.
Vad är det här?
Vad gör de i din kameraväska? Har du köpt dem?
Varifrån kommer de?
Carlos.
Har han gett dem till dig?
- Jess? - Nej, det gjorde han inte!
Herregud!
Det är ingen fara, älskling.
- Heroin. - Herregud...
Hur lyckades Carlos lägga dem i din väska?
Han kom till mitt rum för att använda min dusch.
Jag gick ut, polisen sökte igenom hotellet.
Carlos måste också ha sett dem. Han blev säkert rädd-
- och det var nog då han gjorde det.
Och sen?
Jag väntade på Roys samtal i lobbyn.
Där såg jag dem gå iväg tillsammans.
Jessie...
Varför sa du att de inte klev av tåget med dig?
- Jag blev rädd. - Varför?
För Abbys skull. Jag lärde känna henne, hon är en bra tjej.
Jag blev rädd av dina frågor.
Jag ville inte att hon skulle råka illa ut på grund av Carlos.
Hon visste inte ens att Carlos hade dockorna.
- Hur vet du det? - Han berättade det.
När du var ensam med honom?
Ja.
Och senare, när jag hittade dockorna...
...så fick hon panik.
Du hade ju berättat hur de smugglar, och hon blev rädd.
- Det skulle vem som helst bli. - Ja...
Rädslan kan driva en till irrationella beslut.
Det vet vi i Ryssland! Vår historia är byggd på irrationella beslut.
Så... var det allt?
Bortsett från en formalitet.
Jag hade rätt. Mycket fin.
- Får jag? - Visst.
- Vad gör du om du hittar dem? - Först måste vi hitta dem.
Fin bild...
Är det i Ilianskaja?
Vilken kyrka?
Jag uppfattade aldrig namnet.
Mycket bra bild...
En symbol för Ryssland.
- Vi kan sköta det där. - Jag beklagar olägenheten.
Jag sover i Kozaks kupé i natt.
Spakojne noce. God natt.
Förlåt.
Jess, jag älskar dig. Då ska man kunna berätta allt.
Inga hemligheter.
Gissa vem som inte var på sin plats för en gångs skull?
Självklart ingen mjölk och inget socker...
Men hon har i alla fall stängt av musiken.
Du... Vi fattade rätt beslut.
Ja.
Ska jag hämta socker från restaurangvagnen?
Det vore sött.
Räck mig handen!
Gick det bra?
Ilya?
- Vad är det som händer här? - Din frus redogörelse har luckor.
Ilya... Var är de andra vagnarna?
Vem fan är du?!
Kozak...
Roy, Jessie... Det är bäst att ni sätter er.
Din fru sågs lämna Ilianskaja...
...i en buss med spanjoren.
Nu kanske hon kan berätta var Carlos är.
Det verkar som om din fru har problem med sanningen.
Sluta snacka om min fru. Jag känner min fru.
Men vem är du?
- Intendent Ilya Grinko, knarkroteln. - Skitsnack!
Du är ingen intendent, du är en lögnare!
Om jag får be...
- Vart ska vi? - På en kort promenad.
- Nu går vi. - Vi är amerikaner!
Nu går vi!
Sätt er.
Ta av er skorna. Och strumporna.
Men vi fryser ju ihjäl... Okej!
Hon påträffades i Ilianskaja.
Hon letade efter sin pojkvän.
- Vad vill du? Du har ditt knark. - Det är inte mitt knark!
Det handlar inte om lite heroin. Hans chef smugglar 20-50 kilo om dan.
Han väntar sig att nån enstaka kurir sticker med sin leverans-
- men han väntar sig inte att de stjäl pengar!
Sluta!
Vad Carlos än håller på med är hon inte inblandad.
Ni amerikanska kvinnor... Du beskrev Abby som en "bra tjej".
Rekryterar en "bra tjej" sin pojkvän?
Låtsas hon älska honom-
- så att han sticker kniven i en mans huvud-
- för att hon ska kunna stjäla hans pengar?
Att mörda en man och sen förneka det...
Nej, det är inte sant...
Jag håller mig till fakta, Roy.
Ett: Abby vet inte var Carlos är. Två: hon har inte pengarna.
Så det här är min teori.
Hittar man Carlos, hittar man pengarna.
Vi tog en buss!
Vi tog bussen ut ur stan.
Vi klev av i nån by nånstans.
Jag tog några bilder.
Och sen...
Sen...
...åkte vi tillbaka.
Han klev av i stan, jag såg honom inte igen.
Jag vet inte var han är!
Snälla ni, jag vet inte var han är!
Jag är en rättvis man. Mer än Kolzak.
Han ville binda era fötter, men jag tror knappast det behövs.
Ni är ju inga brottslingar.
Ni har säkert många frågor åt varann, så ni får en stund att prata.
- Hon ljuger. Hon vet var han är. - Hon berättar snart.
Vi slösar bort tid, Ilya! Skjut maken i huvudet. Då snackar hon.
- De är amerikaner. - Det här hände under din bevakning.
Måste jag påminna om vad Ruksjan gör om du inte hittar hans pengar?
Ge dem fem minuter.
Sen skjuter du honom i knät.
Finns det någonting du kan säga för att hjälpa oss?
Jessie. Vad du än säger nu...
...så kommer jag ändå att älska dig.
Vad du än säger.
Roy...
Vi sticker.
Vart då? Vi har inga skor, och de har pistoler!
- Vi kan inte lämna henne. - Det är hennes fel att vi är här!
Det är inte sant. Gå inte! Hjälp mig.
Jess! En dörr!
Lämna mig inte!
Var är Carlos? Var är han?
Var är Carlos? Var är han? Var är han?!
Den här vägen.
Jag ser solljus!
Vi måste slå sönder det. Ge mig det där röret.
Den duger.
Kinesiskt skräp, jag sålde såna i affären!
Helvete, Roy!
Putta ut honom!
Jag måste få fart på henne. Jag har kört en simulator en gång.
Men då stod allt på engelska.
Stäng alla dörrar!
Där har vi fartreglaget.
Då måste jag hitta bromsarna...
Lyssna på mig!
Du måste ta ditt ansvar! Annars dödar vi Roy!
Var är Carlos?
Var är han? Tror du att det här är nån sorts lek?!
Vi skjuter honom! I huvudet!
- Om du inte berättar var Carlos är! - Han är död.
Jag dödade honom!
Håll i dig!
Jag tror henne inte...
Nej. Låt mig.
Låt mig göra det!
- Släpp vapnet! - Jag är polis!
- Vad fan håller du på med? - Ilya Grinko, narkotikaroteln.
Jag har räddat två gisslan. Amerikaner.
Kolzak Jusjenkov. Han kidnappade turisterna och stal tåget.
Jag tog mig ombord och tog hand om situationen.
Sänk vapnen. Hjälp dem.
Nej, det var han...!
Det var han!
- Blev någon skadad? - Nejdå!
De är nog rätt nöjda. En dag här är en dag mindre i Groznyj.
- Han tänkte döda oss... - Vad säger hon?
- Ingen aning. - Han tänkte döda oss.
Har du redogörelserna?
- Mr Nusser... - Kom in.
De här tre var mellanchefer i ett uzbekiskt gäng styrt av en Ruksjan.
Han smugglar in knark i USA via Japan.
Er poliskompis hindrade folk från att lägga sig i, även sina kolleger.
Han är efterspanad nu, av båda läger.
De goda nyheterna är att ert foto-
- gör det möjligt för oss att gripa hela gänget.
Snyggt jobbat, älskling.
Beklagar det där med kameran.
Får jag ge er ett gott råd?
En sak mamma brukade säga.
"Tala inte med främlingar."
Carlos Ximénez, från Barcelona. Hans polisregister.
Stöld, innehav, sexuella övergrepp. Smuggling var en ny grej för honom.
- Tror ni att ni hittar honom? - Nån lär göra det.
Vi först, om han har tur.
- Och hon? - Abby Brunelle.
20 år, senaste adressen i Seattle. Vi hittar ingen familj.
En vilsen unge som föll för fel person-
- som ni sa i era redogörelser, som vi förresten har här.
Utskrivna på lättläst engelska.
- Vad händer med henne? - Efter vården skickas hon hem.
Er namnteckning betyder att ni svär på att allt är sant.
Roy.
Jag måste träffa henne.
Jag vill berätta en sak.
Varsågod, sir.
Är det bra?
Vad sa du till henne?
Bara en sak du sa en gång. På sjukhuset.
Inte det där med munken?
Jag vet inte ens vad det betyder, jag ville bara muntra upp dig.
Jag vet.
Det blir skönt att komma hem.
Max!
- Ursäkta... - Det är ingen fara.
Det är ingen fara.
Översättning: Magnus Lässker www.sdimediagroup.com